KYKLOP
UDYRET
Jeg vil have, hvad han tog fra mig. Brug bevægelsessporeren til at følge ham.
Ingen slipper levende fra at stjæle fra Lady Deathstrike.
Callisto, se. Leech har den.
Godt gået. Med denne anordning kan jeg komme til de fremmedes skat.
Med den vil jeg have styrke nok til igen at blive Morlocks sande leder.
Ubudne gæster!
Stop dem, Morlocks. De må ikke nå til den skjulte tunnel.
Du kan ikke få min pris. Jeg bliver leder igen.
Hvordan virker den?
Sig mig. Hvorfor skulle jeg spare dit ynkelige liv, tyveknægt?
Callisto få Leech til at stjæle fra dit laboratorium.
Hun tro, vi åbne nedgravet skat med den.
Fortæl mig mere om denne skat.
Leech ikke vide mere. Morlocks kan ikke åbne den. Den er derinde.
Den skat gør bedst i at være det besvær værd, som du har forårsaget mig.
Et rumskib!
Det må have være begravet i århundreder. Fremmed skrift. Underlige lyde.
Hvilken teknologi kunne sende et rumskib gennem galaksen?
Underligt. Jeg kan mærke dets kraft.
Måske nu, efter alt mit slid -
- får jeg midlerne til at hævne mig.
Styrke! En utrolig styrke!
Sikken styrke. Jeg har aldrig mærket noget lignende.
Jeg må finde frem til dens oprindelse.
- Hvad skete der, Deathstrike? - Et forsvarsskjold omkring rumskibet.
Det reagerede med mine cyborg-komponenter.
Der gik nærmest ild i mine kredsløb.
- Så må vi bare skyde os vej ind. - Nej!
Dit fjols! Du ødelægger det måske. Jeg betaler dig for at kæmpe, ikke for at tænke.
Morlocks kunne røre det, og mine adamantium-taloner ridsede det.
Vi kunne måske bruge et menneske med adamantium-kløer.
Kom så, Karl Smart.
- Du har tabt, Wolverine. Bare indrøm det. - Du er stor i kæften.
Kom så. Prøv at ramme kurven, Gumbo.
Hvis du insisterer.
Indkommende besked.
Der er ingen, der tager den. Så må det vist være os.
Vi må tale med Storm om, hvem hun giver vores nummer til.
Wolverine! Storm er her ikke, Leech.
Vil ikke tale med Morlocks X-Men-leder.
Leech har besked til Wolverine.
Spyt ud. Vi var midt i en kamp.
- Besked er fra Yuriko. - Yuriko!
Hun er i Morlock-tunnelerne. Hun har brug for din hjælp.
Kom tilbage, din lille listetyv!
Han komme nu! Bare vent. Han komme.
Du lade mig gå nu?
Det klarede du fint. Det er en skam, du ikke er til nytte længere.
Gør det af med møget.
Nej! Leech gøre, hvad du siger!
Wolverine kommer. Vi må gøre os klar.
Hvem er Yuriko?
En, jeg kendte for længe siden.
Der er noget råddent ved det her. Hvorfor ringer Leech i stedet for Callisto?
- Gambits næse siger, det er en fælde. - Jeg bliver nødt til at tage af sted.
- Vent, vi tager med dig! - Nul. Det her er personligt.
Alter personligt for ham.
Vi følger efter ham. Måske får han brug for os.
Wolverine er en stor dreng. Han kan godt klare sig selv.
X-Men er min familie nu, og familiemedlemmer hjælper hinanden.
Jeg vil hjælpe Wolverine. Du ved, han ville hjælpe dig.
Familie! Den her familie er en værre en.
Wolverine har efterladt sit visitkort.
Er du virkelig hernede, Yuriko?
Sig, det ikke er sandt, Logan.
- Sig til mig, du ikke tager af sted. - Jeg gør det kun, fordi jeg er nødt til det.
Men nogle fyre i Canada skal se mig.
Det er ikke den slags folk, man siger nej til.
Jeg er bange for, du tager af sted, og at jeg så aldrig vil se dig igen.
Jeg lover dig, at uanset hvad der sker, så kommer jeg tilbage til dig.
Dr. Cornelius, hvordan har patienten det?
Han kunne have det bedre. Han gjorde modstand, da vores mænd hentede ham.
- Er han kommet til skade? - Ikke alvorligt.
- Så begynd adamantium-madningen. - Madning påbegyndt.
Rolig. Hjertefrekvens højere end ventet.
Suffusion finder sted. Hjertefrekvensen stiger.
Utroligt! Madningen bliver hæmmet. Han kæmper imod, sir!
Tilpas madningen derefter.
Adamantium-madningen kompenserer, men jeg har aldrig set noget lignende.
Det lader til, vi har gjort et godt valg, Cornelius.
Adamantium-beholderen er tom, sir. Opsugningsprocessen er afsluttet.
- Og vores kære Logan? - Hvorfor ikke spørge ham selv?
Fremragende idé. Logan, kan du høre mig?
Det tager jeg som et ja.
Dit skelet er smeltet sammen med et ædelmetal, som hedder adamantium.
Fascinerende substans. Det er praktisk talt uforgængeligt.
Hænderne klør. Hvad har du gjort ved dem?
Hvor usædvanligt. Det havde jeg ikke regnet med.
Vagt! Hjælp mig!
LUK
Yuriko! Vær ikke bange. Jeg er kommet tilbage igen.
Hvor er du, Yuriko?
Yuriko. Jeg sagde jo, at jeg ville komme tilbage.
- Han er her. - Angrib.
Men jeg vil have ham i live.
Alle Reavers, omring målet.
- Wolverine! - Du har ret. Han har brug for os.
Et bagholdsangreb. Jeg er ved at falde af på den.
Pas på!
De er jo bare tinsoldater!
Hvorfor giver du ikke dit kredsløb en slapper?
Jeres fælde virkede ikke. Jeg er i Iive.
- Hvor er Yuriko? - Her, Logan. Kan du ikke genkende mig?
Jeg vidste, du ville komme tilbage. Som du lovede.
Hvad har du dog gjort ved dig selv?
Synes du da ikke, jeg er smuk?
Jeg gjorde det for din skyld.
Den Yuriko, du kendte, eksisterer ikke længere.
Nu er jeg Lady Deathstrike. Et levende hævnvåben!
Hævn for hvad?
For et mord. For mit livs undergang!
Jeg ledte i årevis efter en måde at blive stærk nok til at knuse dig.
Reavers tilbød mig en måde.
At blive en cyborg som dem.
Jeg var ikke længere den Yuriko, du kendte.
Så jeg besluttede at ændre mit ydre, så det matchede mit indre mørke.
Jeg gav afkald på alt, jeg var, så jeg kunne blive den, jeg er nu.
- Genfødt til ødelæggelse! - Hvordan kunne du gøre det?
Jeg blev underlagt min forandring.
- Jeg gjorde det for professor Oyama. - Oyama. Manden, der...
Manden, der opfandt adamantium-bindeprocessen -
- som gjorde dit skelet muligt.
Hvad har det med dig at gøre?
Han havde en datter, hvis navn var Yuriko Oyama. Min far!
- Din far. - Du slog ham ihjel.
En uskyldig videnskabsmand, hvis opfindelse hjalp dig til at blive den, du er.
- Og nu vil jeg dræbe dig! - Jeg ønsker ikke at gøre dig ondt, Yuriko.
Navnet er Deathstrike!
Skynd dig.
Vær klar.
Jeg slog ham ikke ihjel!
- Jeg elskede dig engang. - Nu!
Jeg må ud herfra.
Du skulle have gjort det af med mig, da du havde chancen, Wolverine.
Jeg vil ikke være lige så barmhjertig.
For min far!
Nej, Deathstrike. Han skulle komme for at åbne rumskibet.
Det er jeg ligeglad med. Det er det her, jeg ønsker.
Efter vi får rumteknologien -
- som nok er mere værd end det, du betaler.
- Du kan tage din hævn efter det. - Udmærket.
Efter han har åbnet rumskibet -
- vil hans adamantium-skelet hænge på min væg.
- De har Wolverine! - Ikke endnu, stump.
De er mange. Vi er to. Vi må vente på det rette øjeblik.
Morlocks! De har gjort det samme mod dem som mod Wolverine!
Kom. Vi må hjælpe dem senere, hvis vi kan.
Frigør ham.
Hvad skete der?
Nå, ja. Nu kan jeg huske det.
Nu gør du, som jeg siger.
Åbn rumskibet med de kløer, min far gav dig.
- Åbn det selv. - Dit endeligt kan blive hurtigt og nemt.
Eller langsomt og pinefuldt. Det er dit valg.
Dræb ham!
Desværre, dame. Jeg dør ikke nemt.
Nu!
På dem!
Tag det ikke personligt!
Slip mig. Hold dine computerhænder for dig selv!
Det behøver ikke ende på denne måde, Yuriko!
Yuriko er ikke mere. Der er kun Deathstrike!
Nu forstår jeg. Et kraftfelt.
- ADVARSEL! DØDBRINGENDE FJENDE - Åbn ikke rumskibet!
Kom væk derfra!
Slip hende!
Hvad sker der, Wolverine? Hvad foregår der?
Det ønsker jeg vist ikke at vide.
FORTSÆTTELSE FØLGER...
Der er noget derinde!
Det lyder ikke venligsindet.
Jeg vil ikke vente længere. Lad os tage godt imod ET!
Det lyder, som om ET også er i flinkehjørnet.
Hvad er det?
Uanset hvad det er, er det på tide at lukke munden på det.
Træd tilbage!
Du hørte hende, grimrian. Forsvind!
Sæt styrken op. Det kommer stadig imod os!
Vi må knuse det. Slip mig!
Hvad det beskytter, må være forbløffende.
- Din shoppetur må vente. Lad os smutte. - Hvad med de andre?
Du kan ikke hjælpe dem længere. Løb nu. Jeg er lige i hælene på dig.
Du er ikke interesseret i mine venner. Leg med Gambit i stedet for!
I himlens navn! Hvad har vi dog sluppet løs?
Du er død!
Kom så.
- Er den grimrian stadig efter os, Cajun? - Ikke endnu. Jeg tror, du sårede ham.
Jubilee, kan du høre mig? Kom nu. Sig noget.
Hold ud, okay? For min skyld.
Se godt efter, Yuriko. Her er din hævn. Er du tilfreds nu?
Det var dig, der slog min far ihjel.
- Det her er din skyld. - Gambit er ligeglad med, hvis fejl det er.
Men hvis I vil leve længe nok til at afgøre det, må vi hellere få fart på.
Vi er ikke færdige med hinanden, Wolverine.
Jeg har aldrig kunnet skelne mellem Jackson Pollocks malerier og hans klude.
Men Picasso gør et sært, fascinerende indtryk på mig.
Det er noget virkelig primalt og organisk i hans værker.
Synes du ikke? Personligt finder jeg en færdighed i hans penselstrøg.
- Kun én anden kan måle sig med ham... - Udyr, du er ønsket øjeblikkeligt.
Tilgiv mig, frue. Men det lader til, at jeg har forsømt en yderst vigtig aftale.
- Jeg tror, vi er sluppet af med kræet. - Det skal du ikke regne med.
Hvad med dine mænd? Eller er du ligeglad?
- De kendte til farerne. - Og hvad med Morlocks?
- Har de fortjent denne skæbne? - De var nogle tyve. Nu bøder de for det.
Hvad er det der? Petites krop ser okay ud, men der er ingen hjemme.
Du må bekymre dig om din hvalp senere. Lige nu skal vi ud herfra.
Der er ingen, der går nogen steder, før vi finder ud af, hvad vi skal gøre.
Slip mig, Wolverine. Mens du stadig kan!
Glem det, søster. Hvis det uhyre når optil overfladen -
- vil det have en million ofre at gnaske på.
Vi må sikre os, at det ikke sker.
Vil du redde almindelige mennesker? Hvorfor? De hader dig alle sammen.
- Det er ikke pointen. - Er det ikke?
Ofrer du dit liv for dem, der håner dig?
- "Dyr." "Vanskabning." "Mutant." - Det er mit liv.
Hvad sker der?
Wolverine!
Gambit! Hjælp mig!
- Hvad er det dog? - Hold ud. Gambit er på vej!
Hvad gør vi nu?
På det seneste har jeg tænkt, at vi ikke længere ville få stunder som denne.
Jeg ved, hvad du mener. Havde Sinister haft held...
Men det havde han ikke. Og nu kan vi endelig bare være os to sammen.
Kyklop og Jean. I er ønsket øjeblikkeligt.
Hvad var det, du sagde?
Jeg er ked af det, men du må hellere give os maden med ud af huset... igen.
Efterlad barnet, Wolverine. Du kan ikke gøre mere for hende.
- Aldrig. X-Men svigter aldrig deres egne. - Antyder du, at...?
Lady Deathstrike, forlad os ikke!
Yuriko, hjælp os nu!
De er alle derinde. Dit bæst!
Ikke så hurtigt. Gør ikke noget, du kommer til at fortryde.
Hvad skulle det hjælpe? Det brænder gennem mure.
- Men det giver os tid til at lægge en plan. - Jeg har en plan, Cajun.
- Tag barnet og kom ud herfra. - Hvabehar?
Du hørte mig godt. Yuriko og jeg opholder uhyret, mens du får Jubilee i sikkerhed.
Hvorfor skal du lege helt?
Fordi vi allerede har set, at adamantium kan såre det.
Hvis du vil lege kavaleri, så kom tilbage, når barnet er i sikkerhed.
- Jeg kan ikke lide det her. - Jeg er heller ikke just vild med det.
- Kom så af sted. - Jeg er snart tilbage, Wolverine.
Er vi stadig i live, vil vi være glade for din hjælp.
- Det kommer, Logan! - Jeg er klar.
- Er det der stadig? - Der er kun én måde at finde ud af det på.
Det var ikke så dumt. Han kan være langt væk.
Måske ikke.
- Vi er fanget! - Jeg bliver aldrig fanget.
Tilbage!
Vi kan såre det!
Yuriko, kan du høre mig?
Hjælp mig! Logan!
Kom an, dit kloakslam fra rummet!
Prøv du bare at suge mig ind. Jeg håber, du knækker dig.
- Se, hvem der gør os selskab. - Gambit har givet os detaljerne.
- Hvorfor har I taget hende med tilbage? - Hun er lige så meget i sikkerhed her.
Og nu får hun selskab.
- Hvem er hun? - En gammel ven. Hun vil se mig død.
- Hvorfor overrasker det mig ikke? - Er det uhyret?
- Jeg håber ikke, det er lillebroren. - Måske kan jeg læse dets tanker...
Er du uskadt? Hvem er det, vi er oppe imod?
Jeg er uskadt, Scott. Det uhyres hjerne er så frastødende.
- Det var næsten for meget af det gode. - Din elendige slimklat!
Er du sindssyg? Hvorfor lod du mig ikke knuse det?
Fordi der er mange folk derinde, inklusive Jubilee.
Vi må passe på, hvordan vi angriber det.
Hvor skulle det groteske rumskib være henne?
Den vej.
Tror du, det er et reelt rumskib?
Der står "underligt" skrevet på det-
- og det havde en livssugende sky med en attitude indeni. Tjek selv efter.
Det tror jeg, at jeg vil gøre.
Udyr, vent på mig.
Hvis det her er, hvad jeg har fornemmet, så er det både fra rummet og farligt.
- Og hvad gør resten af os? - Vi går på jagt.
Når det uhyre optil overfladen, bliver byen her dets buffet.
Det vil ikke ske.
Wolverine mente det åbenbart i ramme alvor, professor.
Ja. Jeg fornemmede noget så fremmed, at jeg begyndte at tvivle på mig selv.
- Det virker sikkert nok at gå derind. - Så lad os se os omkring.
Fascinerende!
Der må være et eller andet, vi kan bruge mod uhyret.
En eller anden oplysning.
Denne knuste sfære lader til at være en slags beholder.
Og hvad er det her? Mere af Wolverines underlige skrift.
Mit kongerige for en Rosette-sten.
Det ser så mærkeligt ud, men alligevel virker det bekendt. Det er, som om...
Professor, er du uskadt? Tal til mig!
Jeg har det fint, Udyr. Det er, som om mine øjne først nu ser klart.
FARE
Skriften! Jeg vidste det! Det var en advarsel om uhyret.
Skynd dig at hjælpe de andre, Hank. Jeg må vide mere.
Hvad skete der?
Er du sikker på, uhyret kom denne vej, Wolverine?
Tro mig, Cajun. Jeg kan lugte det.
Hvad, professor? Ja, jeg forstår. Jeg advarer de andre med det samme.
Jeg har nyt. Rumskibet var et fængselsskib -
- skabt til at holde det energiopslugende væsen, som kaldes en åndedrikker -
-fanget i rummet for evigt.
- Hvad laver det så her? - Hvem ved?
Måske blev det banket ud af kurs.
- Hvordan fandt professoren ud af det? - Det er det sære. Han ved det ikke.
Det er på vej mod overfladen.
- Se, der er det! - Hvordan stopper vi det?
Blæsere påvirker det ikke, sten knuser det ikke. Og Jubilee er derinde.
Uanset hvad vi gør, så skal vi skynde os.
Jeg kan mærke, at de fængslede ånder i uhyret er begyndt at svækkes.
Hvis vi ikke snart får dem frigjort, er jeg bange for, det vil være for sent.
Hvordan får vi overmandet det, når vi ikke engang kan nærme os det?
- Det er svaret. - Wolverine, lad være!
Mine kløer sårer uhyret. Det gjorde Yurikos også.
Hold de ting fra mig, så tror jeg, at jeg har en chance.
- Hvad med Jubilee? - Jeg er nødt til at tage chancen.
Får vi hende ikke tilbage nu, er der måske ikke noget tilbage at redde.
Okay, så er spisningen slut!
Okay, alle sammen. Gør jer klar.
Vil du suge noget til dig?
Så smag på det her.
Kom tilbage med dem nu!
Nej, Wolverine!
Det vil aldrig lykkes dig, Logan.
Vi er alle dødsdømt.
Du kender mig vist ikke så godt, hvad?
Wolverine, pas på!
RØR IKKE KONTAKTSKINNEN!
Pas på, folkens. Hold jer fra dens gribetråde.
- Få fat i Wolverine! - Det er så godt som gjort.
Vi holder det stangen.
- Rør dig ikke, min ven. - Nej. Se!
- En del af det ramte kontaktskinnen. - Jeg forstår.
Det er svaret.
- Det er ufatteligt. - Hvad med Jubilee?
- Hvad tror du selv? - Hej, tøs.
- Tillykke, Wolverine. - Jeg var så bekymret for dig.
- Vi mangler vist én åndedrikker. - Ja, han havde ædt for meget.
Hvor står vi så nu, Yuriko?
- Planlægger du stadig min begravelse? - I dag skylder jeg dig mit liv.
Men det ændrer intet imellem os.
Når jeg er stærk nok, vil du se mig igen.
Alle Morlocks fungerer normalt igen.
Reavers flygtede, men der går noget tid, før de får repareret deres kybernetik.
Jeg er dybt taknemmelig for, at I alle er i sikkerhed, mine X-Men.
- Nu er det hele overstået, ikke? - Jeg ville ønske, det var tilfældet, barn.
Men da jeg rørte rumskibet...
Jeg mærkede ting, fornemmede ting, som jeg aldrig har kendt til før.
Jeg fik nogle forfærdelige syn af væsner med skånselsløs og utænkelig kraft.
Og jeg er bange for, det her kun er begyndelsen.
- Hvad er det, du er bange for? - Det er, som om jeg ikke kender mig selv.
- Hvorfor nu? - Hvis jeg vidste det, kunne jeg klare det.
Er det på grund af Proteus?
Få mig ikke til at smadre dig.
Få det til at holde op! Nej!
Nej, det arbejdede jeg mig igennem.
Voldte afsløringen af din våben X-hjernevaskning dig kvaler?
Trods komplikationer i begyndelsen reagerer alle på traumebetingningen.
Vi kan genintegrere dem i samfundet, uden at de ved, at vi har betinget dem.
Nøglen er at nå ind til underbevidstheden.
Når de hemmelige operationer ønskes -
- vil de angribe deres mål for derefter intet at kunne huske.
Jeg har mange minder, doktor. Hvad gør det, hvis nogen af dem ikke er sande?
Hvad er der galt, piphans?
Kan du ikke passe på din kvinde?
Drejer det sig om Jean?
Du får hende ikke!
Nej, hun er lykkelig. Jeg elsker hende nok til, at hun skal forblive det.
Da du først kom her, var du vild og forvirret. Ude af kontrol.
Du lærte at styre din vrede i takt med, at du fandt et hjem her.
Alligevel fornemmer jeg, at du ikke er lykkeligere. Hvad frygter du, at du vil gøre?
Dengang jeg gik bersærk, var jeg et dyr.
Jeg drev om uden mål og med.
Du og de andre gav mig en grund til at kæmpe eller træde tilbage.
- Det er der ikke længere. - Logan. Tænk over, hvad du siger.
Jeg ville dræbe et barn i dag, bare fordi han var i vejen for mig.
Jeg var endda tæt på at såre Jubilee, uden at det gjorde mig noget!
Jeg var ligeglad, professor. Selv dyr har følelser for hinanden.
Jeg ved ikke, hvad jeg mangler indeni. Jeg aner ikke, hvordan jeg har mistet det.
Men der er et sted, hvor jeg måske kan finde det igen.
Jeg tager til Japan. Jeg forlader X-Men.
Åbn dit hjerte, Herr Logan.
Ville det gøre så ondt at se verden med andre øjne?
Gid jeg kunne, kammerat. Men mine øjne ser mig altfor godt.
- Din taxi er her. Hvorfor skal du af sted? - Forstår du det ikke?
Jeg var ligeglad med, hvad jeg gjorde ved den fyr. Eller hvad der skete med dig.
Professoren har hjulpet dig før og kan gøre det igen. Vi vil alle hjælpe.
Tak, min pige. Men lige nu kan jeg ikke være en X-Man.
Der findes et sted, hvor jeg var lykkelig. En enkel verden, hvor jeg faldt godt til.
Måske kan jeg finde, hvad jeg søger, dér.
Selv om der er gået mange år, har jeg ventet din tilbagevenden.
Mester Oku. Jeg kan se, du ikke er færdig med det nye tempel.
Vi gør, hvad vi kan.
Med det værktøj vil det tage lang tid.
Vi skal ikke nogen steder hen. Vi har ikke travlt.
Det virker, som om jeg har haft travlt, siden jeg forlod Japan. Kan jeg hjælpe til igen?
Det vil være en ære.
Måske vil din hjælp med at bygge templet hjælpe dig med at genopbygge din sjæl.
Arbejdsdagen er forbi.
- Jeg er ikke træt. - Landsbyboerne har lavet et festmåltid.
Det vil være en vanære at lade dem vente.
De virker ikke særligt venlige. Har jeg trådt på en and?
De er nysgerrige. Du er anderledes.
Det her er Logan-søn. Han hjælper os med at bygge templet.
Det her er Yoshida-søn, landsbyens ældste.
Vi har set dig arbejde på templet.
Hvis mester Oku har budt dig velkommen, vil vi gøre det samme.
Kisara, vis Logan-søn til bordet.
Mit navn er Kisara.
- Hvem er fartdjævlen? - Det er min bror Soichi.
- Han har en vild sjæl. - Jeg kondolerer.
Du skulle have været med fiskeflåden hertil morgen.
Jeg har trænet de få, der har modet til at bekæmpe vores fjender.
Du ved, det er forbudt. Vi gør, hvad vi altid har gjort.
- Vi betaler. - Nej! Denne gang...
- Vis respekt for de ældre. - Jeg respekterer kun de, der fortjener det.
Du har ret. Det var forkert af mig at blande mig.
Kujon! Smut du tilbage til templet og gem dig for verden!
Det er ofte den modigere mand, der vælger ikke at kæmpe.
"Kære professor Xavier. Jeg ved ikke, hvorfor Wolverine rejste -
- men jeg ved, han er ulykkelig og alene.
Jeg kiggede i hans journal, og det tog noget tid -
- men jeg tror, jeg ved, hvor han er i Japan.
Jeg må gøre, hvad jeg kan for at hjælpe ham, ellers tilgiver jeg aldrig mig selv.
Jeg ved, at du forstår."
Vi skal bruge mere tømmer til taget.
Jeg henter det, mester Oku.
- Skal du ikke bruge en sav? - Og gå glip af alt det sjove?
Træ på vej!
- Mutant, hvad laver du her? - Jeg hedder Logan. Og jeg fælder træer.
Jeg er Silver Samurai. Folk her i provinsen har lært at frygte mig.
Det kan være, jeg også lærer noget.
Lad mig give dig et godt råd. Bland dig ikke i noget, der ikke kommer dig ved.
Ikke at det rager dig, men det er præcis, hvad jeg har tænkt mig.
En fortræffelig beslutning. Må du leve, så du får gavn af den.
Noget siger mig, han ikke er en af de lokale.
Vi skal minde jer om, at skatten, I skylder Silver Samurai, skal falde om tre dage.
Det har været et skidt år for vores landsby. Vi kan knap nok brødføde os selv.
Han kan ikke spise undskyldninger. Skatten skal falde om tre dage!
Nej, dette tyveri må holde op! I får ingenting!
- Bonderøv! Det vil koste dig dyrt. - Nej. Vi har ikke brug for en martyr.
Du skuffer mig, Yoshida. Du skal have bedre styr på dine landsbyboere.
Vi vender tilbage om to dage, og betalingen er nu blevet fordoblet.
Giv dem en påmindelse.
Røg fra templet!
Mester Oku er fanget indenfor!
Jeg håber ikke, det gør dig noget, hvis vi ikke bliver her og hyggesnakker.
- Er mester Oku uskadt? - Hvordan skete det her?
Hvert år forlanger Silver Samurai skat af alle landsbyboerne. Hvis vi ikke betaler...
Jeg er med. Beskyttelsespenge, på samuraiernes måde.
Lår har vi ingen penge. Vi er fiskere. De vil ødelægge vores landsby!
Det slutter aldrig!
Du må hjælpe. Soichi er ved at samle folk, så de kan bekæmpe banditterne.
Desværre, men jeg er kommet for at finde mig selv, ikke for at slås.
Men landsbyboerne er ikke trænede krigere. Vi har ingen våben.
Hvad vil mester Oku sige?
Han vil sige, at intet, man ejer, er værd at risikere livet for.
Så sig det til landsbyboerne.
Men mester Oku vil også sige, at man opnår sjælefred -
- ikke ved at være konfliktsky, men ved at tjene sin sande natur.
Min sande natur.
Gid, jeg vidste, hvad den var.
Wolverine! Er du sikker på, du ikke har set ham?
Han plejede at hænge ud her med en Oku-fyr.
Fedt.
Hvis fiskehandlerne stritter imod, så dræb dem!
Er en lille landsby ikke lige meget?
Enhver landsby, der frygter os, er et led i kæden, som gør, vi kan holde dem nede.
Bliver der ydet modstand, går kæden i stykker.
Hellere knuse en landsby for at statuere et eksempel end at lade kæden gå i stykker.
Silver Samurai er ond! Denne gang svarer vi igen!
Det her er tåbeligt! Vi er bønder og fiskere og kan ikke klare bevæbnede krigere.
Hellere dø ved at forsvare os end at leve i frygt!
Siden jeg var barn, har jeg set vores folk arbejde hårdt-
-for så bare at se de forbrydere tage det lidt, vi har tjent.
Vores børn skal ikke lide som os.
- Tag du og gem dig med munkene! - Jeg gemmer mig ikke for nogen, knægt.
Jeg udkæmper mit eget slag lige nu. Men du har ret. Enten kæmper man imod -
- eller også skal man lefle for dem for evigt.
Ikke flere betalinger! Vi vil kæmpe!
Er det sådan, du vil betale os tilbage? Ved at bringe ødelæggelse til vores landsby?
Ikke flere betalinger!
Du er ved at beslutte dig for, hvad du skal gøre i morgen.
De vil blive slagtet.
- Muligvis. - Jeg kom her for at slippe for at slås.
Jeg vil være som dig. Jeg vil bare leve i fred.
Vil du? Fred kommer med målbevidsthed. Min tro giver mig min.
- At sønderflå folk giver ingen mening. - Men at beskytte og hjælpe folk gør.
Det kan være, du ikke ser dig selv lige så klart, som andre gør det.
- Prøv at se dig selv med andre øjne. - Mester Oku, det vil jeg så gerne...
Påbegynd adamantium-madningen.
Adamantium-beholderen er tom, sir. Opsugningsprocessen er afsluttet.
Jeg er bange for, du tager af sted, og at jeg aldrig får dig at se igen.
Jeg lover dig, at uanset hvad der sker, så kommer jeg tilbage til dig.
Det behøver ikke at ende på denne måde, Yuriko!
Yuriko er borte. Der er kun Deathstrike!
Vi plejede at være gode venner og arbejdede også sammen.
- Men vi havde nogle små misforståelser. - Sikkert!
Han dræbte nogle af mine venner uden grund, og så misforstod jeg noget.
Kom så! Løb for livet!
Glem det! Du kan ofres!
- Nej. - Åbn dit hjerte, Herr Logan.
Ville det gøre så ondt at se verden med andre øjne?
Nej! Jeg er ikke noget dyr!
Gransk dybere, Logan-søn. Du er kun dig selv, ingen anden.
De kommer!
Nu skal de bønder få betalt!
Den vej!
Der er de! Fang dem!
Mine herrer! Mine børn vil ikke gøre jer noget ondt.
Måske vil I store krigere hellere angribe mig.
- Oku, lad være! - Flyt dig, gamle ged!
Rør ham ikke.
- Er du kommet til skade? - Nej, Logan-søn.
- Hvad laver du her? - Vi kæmper alle på vor egen måde.
Det lader til, at du har genfundet din.
Kujonerne er flygtet.
Jævn byen med jorden. Tag alt, I kan bære.
Dér, på stranden! Efter dem!
Lad ham være!
Alle kæmper. Logan må være her.
Hvis du er hans ven, så kom med os. Han har brug for vores hjælp.
Det skal du ikke sige to gange.
Det betyder ikke noget. Vi kan stadig besejre de vankundige bønder!
Her er den store bandit, som vi har frygtet. Selv svinene rynker på trynen ad ham.
Du har leet for sidste gang!
Kan du klare dig lige så godt mod Silver Samurai, knægt?
Du kæmper mod den forkerte! Det er mig, du leder efter.
- Jeg dræber dig! - Styr dig, Logan.
Brug hovedet til en forandring. Fyren her kan lide at angribe mig bagfra.
Jeg bruger et af dine tricks, tinsoldat. Det virker jo fint.
- Gør det af med ham, Logan-søn. - Det burde jeg. Han har fortjent det.
Men det er der ingen grund til nu. Du trodsede ham.
Han plager ikke jeres landsby igen eller nogen anden.
- Hvad? - Hende her hjalp os.
Hun siger, at hun er din ven, Logan-søn.
- Jubilee! - Jeg hørte, her var en tidligere X-Man.
Jeg var delvis grund til, at han tog af sted.
Min afrejse havde intet med dig at gøre. Det var bare noget, jeg var nødt til.
Logan-søn, templet skal nok blive bygget færdigt uden dig.
Det ved jeg. Tempelbygning er ikke mit job. Vi kæmper alle på vor egen måde.
Du behøver ikke takke, knægt.
- For alt. - Nej, Kisara. Tak skal du have.
Hvad er jeg gået glip af? Hvem var det på motorcyklerne og ham i dragten?
Og hvem er silden? Det lød, som om I blev ret så gode venner.
Det var svært at finde dig. Der er ingen, der taler engelsk!
Man skulle tro, de ville lægge mærke til en fyr med store kløer. Hvem var Oku-fyren?